Nämä ovat tunnetut tosiasiat:
Helmikuussa 1959 yhdeksän venäläistä lähti vaeltamaan Uralvuorille.
Kaksi viikkoa myöhemmin kaikki löytyivät kuolleina.
Tapaus tunnetaan "Djatlovin solan onnettomuutena".
Kamera käy. - Nimeni on Holly King.
Opiskelen psykologiaa Oregonin yliopistossa.
Vuonna 2008 näin ohjelman 30 tiedemiehestä -
jotka olivat kokoontuneet Uralvuoriston syrjäseudulle.
He halusivat selvittää maailmaa 50 vuotta vaivanneen mysteerin.
Tapaus oli nimetty Igor Djatlovin mukaan "Djatlovin solan onnettomuudeksi".
Ryhmä epäonnistui, mutta tarina oli kiehtova.
Eräänä päivänä suosikkiluennoitsijani nosti tapauksen esille.
Kaverini Jensen innostui aiheesta ja halusi tehdä dokumentin.
Haimme apurahaa ja saimme sen.
Aloitetaanko? Kertokaa, mitä tapahtui.
Luin tapauksesta ensi kertaa toimittaja Juri Jarovojin kirjasta.
Mies tapettiin.
"Kirjailija Jarovoj kuoli auto-onnettomuudessa."
Kirja oli fiktiota, mutta sillä ei ollut väliä.
Aloin käyttää tapauksen tietoja kurssitehtävänä.
Djatlovin solan onnettomuudesta on paljon tietoa -
mutta tapaus on suuri mysteeri.
Millaisia selityksiä olet kuullut?
Tavallisin tieteellinen selitys on "hypotermian aiheuttama sekavuus".
Kaikki puhuvat hypotermian aiheuttamasta sekavuudesta.
Suosikkiselitykseni on "paradoksaalinen riisuminen".
Hypotermiassa ihminen saattaa kokea kuumuutta ja riisua vaatteensa.
Kyseessä oli yhdeksän kokenutta vaeltajaa.
Väitätkö, että kaikki kärsivät vakavasta hypotermiasta samana yönä?
Matkaa oli taitettu jo kolme päivää.
Selitykseksi on tarjottu myös lumivyöryä.
Kuulostaa typerämmältä kuin paradoksaalinen riisuminen.
Vaeltajat olivat lähteneet leiristä ilman kenkiä.
Mahdollisia selityksiä on useita.
Suurin osa opiskelijoista projisoi mysteeriin omia pelkojaan.
Haluan muutakin kuin uskottavan selityksen.
Opiskelijoiden on ymmärrettävä, mikä aiheutti uhrien käytöksen.
Sen vastauksen minä haluan, vaikkei totuus koskaan selviäkään.
Mitä tarkoitat? - Mitään totuutta ei ole.
Matkustamme Oregonista Venäjän Tšeljabinskiin.
Et kai esittele matkaamme punaisena katkoviivana kartalla?
Päämäärämme on Holat-Sjahl, "Kuolleiden vuori".
Oikeasti.
Vuori on saanut nimensä lukuisten mystisten kuolemantapausten vuoksi.
Denise Evers toimii ääniteknikkonamme.
Hän oli ainoa, joka täytti fyysiset kriteerit.
Ääniteknikkomiehet ovat ruipeloita. - Mitä vikaa ruipeloissa on?
Anteeksi.
Löysimme myös kaksi opasta.
Olen Andy Thatcher, vaellusseuran puheenjohtaja.
Olen kokenut vuorikiipeilijä ja olen vaeltanut Appalakkien reitin.
Siihen meni koko kesä.
Uskot siis pystyväsi tähän. - Kyllä.
Miksi kiinnostuit hankkeesta? - On aika tarttua uusiin haasteisiin.
Pelottaako sinua? - Ei.
Teemme saman matkan, jolla yhdeksän ihmistä kuoli.
Siitä on 50 vuotta. Lumimieskin on jo kuollut.
Mikä sinun nimesi on? - Tässä on JP Hauser.
Oletko valmis matkaan? - Hän on vaeltanut Himalajalla.
Ihanko totta? - Pidin vähän lomaa.
Lomasta tuli pitkä. - Mahtavaa.
Sinulla on sama nimi kuin takanamme olevalla kuuluisalla rakennuksella.
Aivan. Minun täytyy nyt mennä filosofian luennolle.
Tiimi oli kasassa, joten aloitimme valmistelut.
Tutustuimme karttoihin ja hankimme varusteet. Sitten harjoittelimme.
Kaikilla alkoi olla matkakuumetta.
Inhoan lumikenkiä. - Näytät hyvältä ne jalassa.
Tehän alatte oppia!
Inhoan tuota tyyppiä.
Nyt on 25. tammikuuta.
Lähtöpäivä.
Viime kuussa kadonneiden viiden opiskelijan etsintä jatkuu.
Kolme päivää sitten löydettiin opiskelijoille kuuluneita tavaroita -
kuten telttoja ja reppuja.
Uutistoimittaja Ivan Kudrjavtsev kertoo lisää.
Tämä on uutiskanava 24. Minä olen Ivan Kudrjavtsev.
Jatkamme raporttia maailmanlaajuista huomiota herättäneestä tapauksesta.
Viisi yhdysvaltalaista dokumentaristia on kadonnut Uralvuoristossa.
Ryhmä kulki Igor Djatlovin jalanjäljissä.
Tämä katosi ryhmineen vuonna 1959 mystisissä olosuhteissa.
Asiantuntijoilla on useita teorioita katoamissyystä.
Sääolosuhteet voivat olla vaaralliset.
Lämpötila voi laskea -50 asteeseen ja tuuli on voimakas.
Huipulla tuulee lännestä ja alempana rinteillä idästä -
joten vuorella on helppoa lähteä väärään suuntaan.
Emme tiedä, oliko ryhmä varustautunut Pohjois-Venäjän säähän.
Uskon ryhmän kohdanneen jonkinlaisen avaruusaluksen.
Alueella on viime vuosina tapahtunut mielenkiintoisia asioita.
Mitä enemmän tutkin tapausta, sitä mystisemmältä se vaikuttaa.
Alueella on tapahtunut paljon selittämättömiä asioita.
Monet ihmiset raportoivat nähneensä tunnistamattomia esineitä taivaalla.
Lumimiehen jalanjälkihavaintoja raportoidaan yhä vieläkin.
Mansien kansalla on oma selityksensä tapahtumille.
Kylän vanhimmat muistavat Djatlovin ryhmän katoamiseen liittyneen -
kovia ääniä ja tulipalloja.
Uskotaan, että kaksi maailmaa törmää kyseisessä paikassa.
Ihminen voi astua siellä maailmasta toiseen.
Meidän maailmastamme henkimaailmaan.
Seuraamme edelleen Pohjois-Uralilla sattuneen katoamistapauksen tutkintaa.
Viisi amerikkalaista vaeltajaa katosi mystisesti -
samalla alueella kuin Igor Djatlovin ryhmä vuonna 1959.
Kiitos, Ivan.
Opiskelijat seurasivat kovaonnisen Igor Djatlovin ryhmän jalanjälkiä.
Lupaavin johtolanka on löytynyt videokamera.
Sisältöä ei ole julkistettu -
mutta tänään hakkeriryhmä julkaisi kuvamateriaalin internetissä.
Avasin oven ja pimeys seurasi minua, aivan kuten unessani.
Anteeksi. Emme selviä täältä koskaan.
Kuukautta aiemmin
Olemme saapuneet Venäjälle ja matkustamme Ivdelin kaupunkiin.
Onko tatuoinnissasi toinenkin siipi? - Vain yksi. Se sattui.
Haluatko näyttää kameralle jotain muuta? - Älä unta näe. Kerro puhelimesta.
Puhelimessa on GPS-paikannin.
Se toimii, vaikka matkapuhelinverkkoa ei olisikaan.
En ottanut mitään voiteluainetta. Älä tee tällaista...
Puhutko kameralle? - Puhun Lucillelle.
Kameraan syntyy syvä kiintymyssuhde. - Älä kuuntele heitä, kulta.
Paljon kiitoksia.
Miksi haluatte viettää viikon reppu selässä noissa maisemissa?
Tämä on koe. Ihminen vastaan luonto.
Ihmiset ovat selvinneet ulkona tuhansia vuosia. Miksi en siis minäkin?
Mikä itsevarmuus! - Pakko olla, jos haluaa selvitä kotiin.
Entä sinä, JP?
Täällä eletään vain kerran. Haluan tehdä ja kokea mahdollisimman paljon.
Selviäisin vuosia tuon repun avulla. Kuinka moni voi sanoa niin?
Toivottavasti sitä ei tarvitse kokeilla käytännössä. - Emme voi tietää.
Terveiset kotiin Ivdelistä! - Hei!
Haastattelemme miestä nimeltä Pjotr Karov.
Hän kuului Djatlovin ryhmään, mutta sairastui ja palasi kotiin.
Hän sai hermoromahduksen ja on ollut siitä lähtien mielisairaalassa.
Ei! - ÄIkää koskeko kameraan.
Teidän on lähdettävä. - Kylmä sota on ohi.
Miksi emme saa haastatella Karovia? - Hän on kuollut.
Kuinka hän kuoli? - Häipykää!
Olipa ystävällistä. - Holly, katso ikkunaa.
Onko tuo Karov? En ymmärrä.
Näittekö? - Mitä lapussa luki?
Näittekö äskeisen?
Uskon, että mies ikkunassa oli Karov. Haluan tietää, mitä lapussa luki.
Emme saa tavata häntä, joten yritämme saada kyydin Vižajin kaupunkiin.
En tiedä, oliko fiksua laittaa Jensen asialle.
Kuulin, että baarissa on Vižajista kotoisin olevia tyyppejä.
Voimme ehkä saada heiltä kyydin. - Baari kelpaa kyllä.
Tämä on väärä paikka. - Baarin piti olla täällä.
Siinä näette. Jensen-Andy: 1-0. - Ei koiria. Joudut lähtemään kotiin.
Vilkas kaupunki. - Tämän vuoksi Venäjällä ei ajeta kännissä.
Otetaan kuva. - Kamerassani on ajastin.
Jengimerkit kehiin.
Valmiina. - Muikku!
Hei vain.
Puhutko englantia? - Tietenkin.
Haluatteko juotavaa? - Kyllä, kiitos.
Olemme nuoria reissaajia ja haluamme juotavaa.
Mihin olette menossa? - Vižajiin.
Saanko juotavaa? - Miksi aiotte Vižajiin?
Kuvaamme dokumenttia Djatlovin solan onnettomuudesta.
Vai niin. Sitten teidän on kokeiltava tätä.
Kappas vain. - Mitä siinä on?
Tännepäin, paukku! Minun seurassani saatte parasta palvelua.
Saisinkohan tupakkaakin? - Sitä näyttää täällä riittävän.
Pahamaineinen pimeä pullo.
Haistatteko? - Kylläpä haisee.
Ei ehkä noin paljon... - Kaada vain.
Voinko jakaa juomat? - Odota.
Mitä vielä? - Oho!
Tästä ei hyvä seuraa. - Maistakaa.
Ole hyvä, Holly. - Ääntä kohti.
Onnea matkaan. - Nazdrovje!
En tiedä mitään Venäjän kulttuurista, mutta osaan käyttäytyä baarissa.
Kippis.
Jestas. Olipa vahvaa. - Nynnyjäkö olette?
Mitä tarjosit meille? - Samogonia.
Se tarkoittaa pontikkaa. - Miksi tarjosit sitä?
Retkikunta joi sitä ennen lähtöään.
Mikä retkikunta? - Djatlovin ryhmä joi samaa juomaa.
Lopeta. Tuo ei ole hauskaa. - Ei kai tämä ole huono enne?
Otamme vielä toiset.
Teettekö elokuvaa? - Kyllä.
Haluatte siis Vižajiin. - Tiedätkö, kuinka pääsemme sinne?
Minä vien teidät. - Ihanko totta?
Lähdetään huomenna. - Hienoa.
Mahdummeko kaikki kyytiin? - Ilman muuta.
Sanoinhan, että asia järjestyy. - Kaataisitko miehelle juotavaa?
Paljon kiitoksia. - Ei kestä. Nimeni on Sergei.
Ei tässä mitään hätää ole.
Kuka antoi Jensenin hommata kyydin? - Me saamme naiset.
Kuinka kaukana kaupunki on? - 65 kilometrin päässä.
Ainakin perunoita piisaa.
Tule, Denise. - Silmäluomeni ovat jäätyneet umpeen.
Mitä minä nyt teen? - Pysy paikallasi.
Ihan varovasti.
Vielä toinen.
Tuntuuko paremmalta? - Kyllä, kiitos.
Onko täällä kylmä? Ilma tuntuu kylmältä.
Lumisotaa! - Tuo ei ollut hauskaa.
Saat tonnin, jos nuolet puskuria. - Saat taalan, jos nuolet JP:tä.
Sergei tuli tapamaan tätiään. - Kuinka jännittävää.
Täti oli mukana ensimmäisessä pelastuspartiossa onnettomuuspaikalla.
Haluatteko haastatella häntä? - Haluan todellakin.
Pääsenkö minä elokuvaan? - Toki.
Puhuuko tätisi englantia? - Paremmin kuin minä.
Voisitko kääntää yhden jutun? Anna kamera.
Mennään tapaamaan tätiä.
Mikä hänen nimensä on? - Alya. Hän on entinen opettaja.
Mikä tuo on? - Karovin viesti.
Lukiko siinä näin? - Kyllä.
Mitä viesti tarkoittaa?
"Pysykää poissa".
Kertokaa.
Veljeni Valik, Sergein isä, löysi ensimmäisen ruumiin.
Muistan hänen huutonsa, kun hän käänsi naisen ympäri.
Jatkakaa.
Pian sen jälkeen löysimme muut ruumiit.
Ruumiit olivat kuin reitin varrella.
Naisen ruumiin jälkeen vastaan tuli puu, jonka suojiin oli tehty nuotio.
Kaksi ruumista löytyi puun juurelta, neljä rotkosta.
Olimme kamalan surullisia.
Emme yllättyneet siitä, ettei kukaan ollut selvinnyt.
Paikka oli kummallinen.
Tunsin, että kaikki olivat hermostuneita.
Minäkin hermostuin.
Paikassa oli jotain vialla.
Lähdin pois. Halusin vain päästä sieltä pian.
Sitten huomasin pohjoisrinteessä vielä kaksi ruumista.
Ne näyttivät vielä kummallisemmilta kuin toiset.
Lumessa ruumiiden vieressä oli jotain.
Jokin kone.
Kaikki oli kummallista. - Pidetään tauko.
Löysitte siis 11 ruumista. - Kyllä.
Oletteko varma?
Tiedän, mitä näin. En unohda sitä koskaan.
Raporteissa ja kuvissa esiintyy vain yhdeksän ruumista.
Raporteissako?
Luotatko siihen, mitä muut kertovat, vai uskotko omia silmiäsi?
Vien teidät reitin alkuun. - Paljon kiitoksia, Sergei.
Minähän sanoin, että kyse on avaruusolennoista.
Sanoit itse, että armeija teki alueella kokeita.
Nyt uskon avaruusolioihin. - Ne ovatkin uskottavampi selitys.
Mitä tuumit Jensenin teoriasta, Andy? - Se on typerä.
Vahva, hiljainen kaveri.
Andy ei taida tukea teoriaasi. - Ihan sama.
Kuvaa vuorta äläkä minua. - Olet vuorta kiinnostavampi, JP.
Andy, Denise ei saa silmiään irti sinusta. - Niin käy usein.
Jestas... - Idiootti.
Vastaako reissu toiveitanne? - Todellakin.
Kissako kielesi vei, JP? Onko tuo etsimämme? - Mitä tarkoitat?
Holat-Sjahl. - On se.
Kuolleiden vuori.
Jestas.
Kuten näette, sääolosuhteet muuttuvat nopeasti.
Lumikenkä irtosi taas.
Paska väline.
En haluaisi kuolla täällä.
Ala tulla, Jensen! - Otan vielä yhden kuvan.
Tämä on mahtavaa.
Herra Hauser, kerrohan ruoanlaitosta vaelluksella.
Ruoan on oltava yksinkertaista ja kevyttä.
Siksipä...
Saanko esitellä: kuivattua lihapataa. Herkullista.
Olen kasvissyöjä.
Oletko tosissasi? - Kyllä.
Onneksi meillä on juusto-makaronilaatikkoa.
Nyt keitetään vettä. - Käytät lunta.
Lumen bakteerit kuolevat keitettäessä.
Mahtava tuoksu. Olet kingi, JP. - Odota vähän...
Poltat suusi.
Miksi annoit pussin minulle? - Typerys.
Makuaistini ei toimi vieläkään. - Minulla on yllätys.
Saako olla suklaata? - Oletko säästänyt sitä koko matkan?
Voin nukkua missä vain.
Minulla on yllätys Deniselle. - Mikä?
Tein tämän puita pilkkoessani.
Kiitos. - Se on luonnollisen kokoinen.
Mitä minä tällä teen? - Voin näyttää, jos haluat.
Montako yötä joudumme viettämään poikien kanssa? - Kaksi.
Näyttääpä hyvältä.
Miltä makaronilaatikko maistui? - Hyvältä.
Haluatko? - Ei, kiitos.
Jensen, näytä kauniit silmäsi.
Seksikästä. - Onko?
Mitä pidät ensimmäisen elokuvasi kuvauspaikasta?
Onko tämä kuvauspaikka? - Parhaasta päästä.
Hienoa täällä on. Miten itse jakselet? - Hyvin. Pystyisin tähän unissanikin.
Tule luokseni, vuori!
Voit johtaa retkikuntaa huomenna. - Ei. Andy saa johtaa.
Se lienee viisasta. - Pidän Andyn itsevarmuudesta.
Ettet vain pitäisi muustakin. - En kuullut tuota.
Hän ei sanonut mitään tärkeää.
Eikö olekin kaunista? - Mikä?
Revontulet.
Ai, nuo. Hienoja ne ovat.
Miten kielesi voi? - Hyvin.
Denisen teltta on tuolla, jos revontulet eivät kiinnosta.
Usko tai älä, mutta en fantasioi Denisestä juuri nyt.
Mitä sitten ajattelet?
Onnettomuusviikolla kuusi todistajaa näki taivaalla oranssin valon.
Avaruusolioita! - Useimmat uskovat niin.
Viralliseksi selitykseksi annettiin "epätavalliset ilmasto-olosuhteet".
"Pilvien läpi hehkuva kuunvalo". - Etkö usko siihen?
Tulkaa nukkumaan. Lähdemme aikaisin huomenna.
Suuri päivä... - Minä tulen ihan pian.
Mikä tuo oli? Kuulin oudon äänen.
Aivan sama...
Herää, Holly! Täällä on käynyt joku. - Jensen vain pilailee.
Kamera käy. - En pidä tästä.
Meille ei tapahtunut mitään pahaa.
Tämä on kummallista. Siksi meidän täytyy kuvata.
Hyvä on.
Voitteko odottaa hetken? Kiitos.
Mäntti.
Aamulla herättyämme näimme jalanjälkiä kivien ja telttojen ympärillä.
Katsokaa, kuinka suuria jäljet ovat. Toiset ovat vielä suurempia.
Ihmisiä on ollut kaksi. - Vai ihmisiä?
Kyseessä ei ole lumimies. - Mikä sitten?
Ehkä karhu tai valkoinen tiikeri.
Valkoinen tiikerikö? - Ne ovat kuolleet sukupuuttoon.
Vaeltajat tarvitsevat erikoiskengät näissä maisemissa.
Kengänpohjissa täytyy olla piikit tai syvät urat.
Jäljet ovat paljaasta jalasta. Varpaat jäätyvät täällä kymmenessä minuutissa.
Kyseessä on siis lumimies. - Lumimiehiä ei ole olemassa!
Kamera käy.
Jalanjäljet eivät johda mihinkään.
Jäljet ilmestyivät leiriin kuin taivaalta tippuneina ja katosivat taas.
Osaako lumimies lentää? - Voimmeko lähteä jo?
Andy, onko täällä tiikereitä? - Ei ole.
Täytyykö meidän ylittää vuori? - Ei.
Onko kaikki hyvin? Olette hiljaisia. - Ei tässä hätää.
Ei siltä vaikuta. - En tykkää pilailusta.
Luuletko, että pilailemme? - Lumimies vain kävi tervehtimässä.
Tilanne oli aito. - Jalanjäljet on helppo lavastaa.
Amatööri... - Hän on oikeassa, Holly.
Tällaisessa paikassa ei pitäisi pelotella ihmisiä.
Olette väärässä.
Olimme kaikki hermostuneita.
Kuulitko tuon, Holly?
Yritämme selvittää, mistä outo ääni kuului.
Kukaan ei pysty selittämään ääniä. Nyt löysimme nämä.
Jäljet ilmestyivät taas tyhjästä. Meitä alkaa pelottaa.
Holly, täällä on lisää jalanjälkiä.
Mitä siellä on? - Sääasema.
Potkuri mittaa tuulennopeutta. - Ei enää.
Mitä sinä teet? - Katsokaa jalanjälkiä.
Äänen aiheuttaja oli täällä. Haluan tietää, miksi.
Mitä siellä näkyy?
Mitä hittoa...
Oletko kunnossa? - Olen.
Holly. Näitkö siis kielen? Täällä ei ole turvallista.
Kieleltä se näytti. - Häivytään täältä.
Rauhoitu, Denise. - Entä jalanjäljet?
Holly pelottelee meitä typerää dokumenttia varten.
Oletko kunnossa? - Olen vain vähän peloissani.
Me kaikki olemme.
Olen kuullut kiinalaisesta vuorisolasta, jossa linnut lentävät seinämiä päin.
Ihmiset ja eläimet tulevat hulluiksi ja kuolevat.
Tuuli luo neljän megahertsin äänen, joka tekee hulluksi.
Luuletko, että? - Se, mitä kuulimme, ei ollut tuuli.
Kerro, mitä ajattelet. - Olen kuullut äänen ennenkin.
Jestas.
Minä koin...
Koin huonon tripin kouluaikoina.
LSD:stäkö? En ole kokeillut sitä.
Aluksi oli hauskaa. Tuntui, että kaikki aivosolut aktivoituivat yhtä aikaa.
Sitten tuli kummallinen olo. Yhtäkkiä kuulin äänet.
Ne jahtasivat minua. Juoksin pakoon.
Poliisi poimi minut kadulta. Huusin näkeväni demoneja.
Nyt olen täällä kanssasi ja kuulen samoja ääniä.
Näin lapsena unta tästä paikasta.
Vuori, hanget ja koko maisema olivat samanlaisia kuin täällä.
Jokin tuntui vetävän minua magneetin lailla.
Näin edessäni oven.
Minun oli pakko avata se. Toisella puolella oli pelkkää pimeyttä.
Heräsin unesta kiljuen.
Psykiatri määräsi minulle lääkkeitä, mutta mikään ei auttanut.
Kun näin uutisraportin, tiesin heti, mistä on kyse.
Näin unieni paikan.
Siksi tiedän, että saamme ratkaistua onnettomuusmysteerin.
Sinunkin on tarkoitus olla täällä. Pidätkö minua hulluna?
Olemme olleet yhdessä liian kauan. Sinä olet ryhmän Velma.
Scooby-Doosta. - Koirako?
Velma on fiksu, silmälasipäinen tyttö. - En ole nähnyt Scooby-Doota.
Meidän pitää lähteä, jos ette halua leiriytyä tänne. - En halua leiriytyä.
Tämä vuori on uskomaton.
Olenko sanonut, että inhoan näitä lumikenkiä?
Odottakaa! - Ala tulla, etana.
Olemme perillä.
Luojan kiitos.
Oletko varma? - Olen nähnyt kuvat monta kertaa.
Täällä kaikki tapahtui. Tämä on Djatlovin sola.
Annatko sen toisen? - Selvä.
53 vuotta sitten yhdeksän ihmistä pystytti leirin tähän paikkaan.
Kello 21:n ja 23:n välillä tapahtui jotain -
jonka viranomaiset nimesivät "tuntemattomaksi voimaksi".
Kaikki repivät telttansa ja pakenivat yön selkään.
Ulkona oli 27 astetta pakkasta.
Näytät ihan tv-kokilta, Andy.
Keneltä? - Siltä homolta.
Hauska juttu, Jensen.
23-vuotias Rustem Slobodin kuoli ensin.
23-vuotias Igor Djatlov oli kokenut ryhmänjohtaja.
Hän halusi palata teltoille.
22-vuotias Zinaida Kolmogorova oli vain vuoden minua vanhempi.
Hän pääsi lähimmäs leiriä ennen kuin kuoli.
Häneltä puuttui kieli ja suuri osa suuontelosta.
Ljudmila Dubinina, ikä 21 vuotta.
Nikolai Thibeaux-Brignolles.
Aleksandr Zolotarjov. Aleksandr Kolevatov.
Kuolinsyyksi todettiin hypotermia.
Rustemilla ja Nikolailla oli kuitenkin kallonmurtumia.
Ljudmilalta ja Aleksandr Zolotarjovilta oli murtunut kylkiluita.
Yhdessäkään ruumiissa ei ollut merkkejä ulkoisista vammoista.
Jonkin onnistui murtaa kaksi kalloa ja murskata useita kylkiluita -
jättämättä edes mustelmia.
Aleksandrin ruumiista mitattiin korkea määrä säteilyä.
Huhuu!
Mistä Aleksandr sai säteilyä, ja miksi sitä ei ollut muissa?
Juri Krivoništšenko, ikä 24 vuotta. Juri Dorošenko, ikä 21 vuotta.
Nämä kaksi jäivät istumaan nuotion ääreen ja jäätyivät hengiltä.
Mikä hätänä, Andy? Jokin taitaa olla vialla.
GPS-laite on sökönä. Onneksi tunnistit paikan.
Onko sekin minun vikani?
Peukaloitko puhelinta? - En.
Kellonikin on sekaisin.
Katso. Suunto-kompassini on toiminut hienosti kaikkialla paitsi täällä.
Meidän on parasta lähteä. - Miksi? Vastahan me tulimme.
Meillä ei ole GPS-paikanninta eikä karttaa.
Mitä vikaa kartassa on? - Meidän ei pitäisi olla vielä perillä.
Mitä tarkoitat? - Kartan mukaan olemme vaeltaneet 22 kilometriä.
Meidän olisi pitänyt saapua tänne vasta keskiyöllä.
Jatketaan, kunnes kompassi toimii taas. Täällä on jokin outo magneettikenttä.
Kukaan ei huomaa eroa. - Eron näkee kuvamateriaalista.
Mitä väliä sillä on? Lähdetään. Jos alamme pakata heti...
Minäkään en haluaisi jäädä tänne, mutta emme voi vaeltaa pimeässä.
Selviämme kyllä yhden yön ilman GPS-laitetta ja kelloa.
Tulimme tänne leiriytymään. - Hyvä on. Laitetaan ruokaa.
Alan tuntea itseni kolmanneksi pyöräksi noiden kahden seurassa.
En tajua, mitä Denise näkee tuossa... - Omahyväisessä röyhkimyksessäkö?
Teltassa on tilaa, jos haluat liittyä seuraan.
Löydät varmasti vielä Andyn kaltaisen, ihanan poikaystävän.
Mitä sinä teet? - En mitään.
Jumalauta. Kiitos vain.
Tuon takia et löydä ketään.
En löydä ketään, koska kaikki luulevat, että olen sinun kanssasi.
Mietin sitä, mitä vaellussankari sanoi magneettikentistä.
Entä jos kyse on jostain muusta?
Kerro yleisölle, mitä pitelet käsissäsi.
Tämä on geigermittari. Sillä mitataan säteilytasoa.
Kuten kuulette, alueella on säteilyä.
Kalliossa saattaa olla uraania.
Taso ei ole vaarallinen, mutta epätavallisen korkea.
Säteily on peräisin täältä. - Mennään katsomaan tarkemmin.
Tännepäin. - Liiku varovasti.
Lucille ei pidä tästä. - Taisimme löytää jotain.
Näetkö, kuinka ohutta jää on? - Mitä siitä?
Näyttää siltä, että täällä on käyty hiljattain.
Ole varovainen. - Olen.
Säteily tulee täältä ylhäältä.
Ole varovainen, Holly. - Odota.
En usko, että tämä on kallio.
Kuvaatko sinä? - Kuvaan.
Ole varovainen.
Näetkö? - Näen. Jatka.
Mikä se on? - En tiedä.
Jensen, näetkö tämän? - Kerro, mitä näet.
Täällä on jokin luola. Laske kamera ja tule auttamaan.
Täällä on ovi. Laske kamera.
Tämä on kuvattava.
Onpa outoa. - Mitä ovi tekee keskellä vuorta?
Se lukitaan ulkopuolelta.
Sitä ei saa auki sisältäpäin. - Miksi?
Hallitus on panostanut siihen, että jokin pysyy vuoren sisällä.
Mikä on matkamme tarkoitus?
Etkö halua tietää, onko tuntematon voima lumimies vai avaruusolio?
Vastaus mysteeriin on tämän oven takana. Auta minua avaamaan se.
Pyörä liikkuu.
Ovi on auki. Se on vain jäätynyt karmeista kiinni.
Saamme oven auki, jos sulatamme jään.
Haetaan kuumaa vettä. - Ei hälytetä muita.
Toiset ovat jo todella peloissaan.
En halua siirtää leiriä. Kerrotaan heille huomenna.
Tullaan myöhemmin takaisin.
Hei.
Haluatko mennä nukkumaan? - Mennään vain.
Hyvää yötä. - Nukkukaa hyvin.
Mitä sinä luet?
"Teurastamo 5".
Etkö pidä Vonnegutista? - Rakastan tuota kirjaa.
Vaikuttavaa. - Istu seuraani.
Lasken kameran.
Lumessa istuessa on mahdotonta pitää itseään lämpimänä.
Takamukseni on ollut turta Vižajista saakka.
Mittasiko geigermittari säteilyä? - Kaikki on hyvin.
Toivoit mittaavasi säteilyä dokumentin takia. - Ehdin vielä.
Nuorta lempeä. - En olisi niin varma.
Thatch ei ole mikään ihannepoikaystävä.
Minusta he ovat söpöjä. - Thatch taitaa vaellusviettelyksen.
Mikä se on? - Nyt joudun selittämään.
Tyttö viedään syrjäiseen, kylmään paikkaan, jossa läheisyys lämmittää.
Kuinka romanttista. - Ei siinä kaikki.
Onko Thatchilla herpes? - Ei tietääkseni.
Hänen puhelimessaan on kamera. - Kuvaako hän kaiken?
Hän ei kuvaa pelkkiä maisemia.
Voi, Denise... - Hän on mennyttä naista.
Mikä sinun vaellustemppusi on?
Saanko esitellä: ystäväni viski.
Päivää vain.
John Patrick Hauser, yritätkö juottaa minut humalaan?
En malta odottaa paradoksaalista riisumista.
Hyvää.
Hei. - Hei.
Nuo kaksi ovat uskomattomia. - Pelkkä vaellusviettelys vain.
Mikä se on? - Sinulla on mahdollisuuksia.
En halua tuon tyypin tähteitä.
Voit aina käpertyä Lucillen viereen.
Naura vain. Jos voisin mennä naimisiin kamerani kanssa, tekisin sen.
Valitettavasti se ei ole laillista, joten suhteemme on ammatillinen.
Minä menen nyt nukkumaan. - Selvä.
Hyvää yötä. - Kauniita unia.
Anteeksi, että syytin sinua jalanjälkien lavastamisesta. - Olisin tehnyt samoin.
Oli väärin tehdä hätiköityjä johtopäätöksiä.
Voit hyvittää asian tarjoamalla lämpöä yöksi.
Oletko tosissasi? - Olen.
Kello on kuusi aamulla. Tämä on kolmas vaelluspäivä.
On aika tavata Denise.
Mitä sinä teet? - Kotivideota vain.
Oletko taas valmis? - Älä näytä noin yllättyneeltä.
Teet minuun vaikutuksen. - Niinkö?
Sammuta kamera. - Etkö muka ole ennen rakastellut kameran edessä?
Andy... - Matkan paras hetki täytyy taltioida.
Tarkoitatko illallista Ivdelissä? - Tarkoitan naimista Ivdelissä.
Hitto. Mikä tuo oli?
Kuulitko tuon? - Kuulin.
Ovatko kaikki kunnossa? - Mikä se oli?
Mitä täällä tapahtuu? - Denise, ota kuvausvälineet.
Denise, ulos sieltä. - Lumivyöry!
Hyvä Luoja! - Pakoon! Tule, Denise!
Juoskaa!
Andy! - Denise, ei!
Denise!
- Hän on kuollut.
Denise on kuollut. - Hän saattaa olla vielä hengissä.
Hän on kuollut!
Sinä jätit hänet! - Haista paska.
Hän oli sinulle pelkkä pano. - Emme voi enää auttaa häntä.
Ne tappoivat Denisen! - Lumivyöry sen teki.
Ne yrittivät tappaa meidät. - Hulluko olet? Ei sellaista tapahdu.
Etkö nähnyt räjähdyksiä? Lumivuohetko ne muka saivat aikaan?
Et tiedä, mitä tapahtui. - Kukaan ei tiedä, missä olemme.
Olen hakenut matkustusluvat ja lähettänyt matkasuunnitelman.
Olinpaikkamme tiedetään tarkalleen. Joku yrittää tappaa meidät.
Alatko sinäkin houria? Kuka meidät yrittää tappaa?
Armeija. Olemme keskellä hullua kylmää sotaa.
Olet vainoharhainen. - Olkaa hiljaa! Denise on kuollut.
Meidän on keskityttävä pysymään hengissä.
Mitä me teemme, Andy? - Repussani on ensiapupakkaus.
Neuvo meitä. - Teidän on asetettava jalkani luut paikalleen.
Ota kamera, Jensen. Pystyn tähän kyllä. - Ole varovainen.
Anteeksi. Minun on leikattava lahje. Teen sen nopeasti.
Ole varovainen. - Yritän olla helläkätinen.
Yritä pysyä rauhallisena. Kaikki järjestyy.
Ei hätää. Yritän toista keinoa.
JP, ole valmiina auttamaan hetken päästä.
Voi Luoja.
Miltä jalka näyttää? - Ei hätää.
En pysty tähän. - Minä autan. Tilanne näyttää pahemmalta kuin on.
Jensen, etsi puukalikka lastaksi.
Haluan nähdä! - Ei hätää. Selviät kyllä.
Tämä sattuu vähän.
Teidän on asetettava luut paikalleen.
Oletko valmis? Lasken kolmeen. Hengitä syvään.
Tee se. - Oletko valmis? Yksi...
Hyvin meni. Nyt se on ohi. - Haista paska.
Ei hätää. - Kuvaako kamera? Sammuttakaa se.
Puhelin ei toimi. - Ostin kansainvälisen liittymän.
Tarvitsemme apua. - Jos aiheuttaja näkee hätäraketin...
Ei tätä kukaan aiheuttanut. - Ehkä Jensen on oikeassa.
Andy palasi henkensä kaupalla hakemaan rakettia. Se nähdään Vižajissa.
Onko sinun pakko kuvata? - Haluan maailman tietävän, mitä meille tapahtui.
Meistä ei tule uutta Djatlovin solan mysteeriä.
Voisimmeko mennä suojaan? - Emme voi siirtää Andya.
Mitä tuo katse merkitsi? Mitä te juonitte?
Löysimme jotain mitatessamme säteilyä.
Mitä te löysitte? - Oven.
Mitä? Olemmeko värjötelleet lumessa, vaikka lähellä on bunkkeri?
Emme saaneet ovea auki. Säteily oli voimakasta.
Kuinka voimakasta? - Ei hengenvaarallisen voimakasta.
Olet uskomaton.
Lavastitko jalanjäljet? - En.
En usko sinua. - Älä sitten.
No niin.
Jos joku aiheutti lumivyöryn, syy siihen on vuoren sisällä.
Laukaistaan raketti. Meitä ei voi tappaa, jos paikalla on muita ihmisiä.
Niin. - Mitä?
Oranssi valo taivaalla.
Olen pahoillani.
Minun olisi pitänyt kertoa, mutta hermoilitte kompassin ja kartan takia.
En tarkoittanut, että näin kävisi.
Halusit toistaa kaikki onnettomuusmatkan vaiheet. Mitä luulit tapahtuvan?
En tiedä.
Tämä paikka on aina kiehtonut minua. En osaa selittää, miksi.
En halunnut mitään tällaista.
Näkiköhän kukaan rakettia? - En tiedä.
Olen niin jäässä, että revin pian oven auki säteilystä piittaamatta.
Saamme joko mustikkapannukakkua tai juusto-makaronilaatikkoa.
Pannukakut sopivat aamiaiseksi. - Totta.
Kuule, Jensen. - Mitä?
Olen pahoillani Denisen vuoksi. Tarkoitan sitä todella.
Minäkin olen.
Ei voi olla totta. Joku tulee.
Apua!
Näimme raketin. Oletteko kunnossa? - Ystävämme on loukkaantunut.
Mies valehtelee. Heillä ei ole reppuja. He ovat seuranneet meitä.
Lumivyöry oli armeijan aiheuttama. - Paetkaa.
Emme jätä sinua. - Menkää jo.
Me kannamme sinut. Yksi, kaksi, kolme.
En voi lähteä mihinkään. Menkää.
Jensen, mennään ovelle. JP, seuraa meitä.
Anna hätäpistooli repusta.
Pian nyt.
Meidän on lähdettävä nyt heti. - En jätä sinua.
Lähetämme apua.
Meitä ammutaan.
Ei! - Voi Luoja! JP!
Juokse, Holly.
Nouse ylös.
Avaa ovi. - Ovi on vain jäätynyt kiinni.
Varokaa.
Äkkiä sisään.
Holly! - Sulje ovi!
Lukitse se. - Lukko on ulkopuolella. Auttakaa pitelemään ovea.
Miehet lukitsivat oven.
JP, oletko kunnossa? - Vuodan paljon verta.
Ei hätää. - Pysy aloillasi. Minun on etsittävä kamera.
Löysin kameran. Hyvä Luoja.
Mitä näet? - Olemme tunnelissa.
Mitä näet? - Täällä on virtakytkin.
Käännä sitä. - Hyvä on.
Luojan kiitos. - Ovelle on laitettava esteitä.
Miksi? - Jahtaajamme pääsevät sisään koska vain.
Eivät he enää vaivaudu takiamme.
Meitä ei pelasta kukaan. Olemme omillamme.
Kuolemme nestehukkaan parissa päivässä. Meistä päästään siististi eroon.
He siis palaavat vasta viikon päästä. - Meidän on päästävä ulos jotenkin.
Pystytkö kävelemään? - Pystyn.
Ole varovainen.
Kävellään suoraan eteenpäin. Pysy lähellä, Jensen.
Edetkää hitaasti.
Käännytään takaisin. - Mennään toiseen tunneliin.
Mitä nyt? - Tunsin jotain.
Täällä on joku. - Ei täällä ole ketään.
Voi paska.
Mihin suuntaan? - Vasemmalle.
Täällä on vielä valoa. - Pysykää lähellä.
ÄIkää menkö kauaksi.
Jatkakaa vain.
Jestas.
Mikä tämä paikka on? - Jonkinlainen laboratorio varmaan.
Mitä täällä on tehty? - Kuka tietää?
Anna kun katson haavaasi.
Odota. Käytä tätä.
Tämä sattuu hieman.
Anteeksi.
Lepää siinä hetki.
Löysin aukon. - Ole varovainen.
Aikamoinen paikka.
Holly, tule katsomaan.
Mikä se on? - Päiväkirja.
Tunnistan tämän sanan.
Olen nähnyt sen useasti tutkiessani tapausta. - Mitä se tarkoittaa?
"Kuollut virantoimituksessa". - Niinpä tietysti.
Ymmärrätkö mitään muuta? - Vain päivämäärät.
1945...
1959, retkikunnan onnettomuusvuosi.
Sitten merkinnät loppuvat.
Kuvassa on laiva. - Se on Eldridge. Se liittyi Philadelphian kokeeseen.
Mihin kokeeseen? - Tynnyrissäkö olet kasvanut?
Vuonna 1943 Yhdysvaltojen hallitus teetti aluksella kokeita.
Millaisia kokeita? - Teleportaatiokokeita.
Huhuttiin, että ihmisiä sulautui laivaan, mutta todisteita ei ole saatu.
Kuvien täytyy olla huippusalaisia. Näiden takia voisi menettää henkensä.
Hyvä Luoja. - Meidän on häivyttävä täältä.
Pystytkö kävelemään, JP? - En.
En jätä sinua tänne. Keksi jotain. - Etsikää ulospääsy.
Palaan takaisin ja raahaan sinut ulos omin voimin.
Jestas sentään.
Tämä on luonnon muovaama luola. Sitä ei ole louhittu, levennetty vain.
Mikä luolatutkija sinä olet? Katso tätä. - Sen täytyy olla ydinenergiakenno.
Alexander on ollut täällä. Se selittää säteilyn.
Täältä on päästävä ulos jotenkin.
Ole varovainen.
Jestas.
Mies on kuollut.
Lamppu toimii. - Anna se minulle.
Sanoinhan, että täällä on oltu vastikään.
Kuka mies on? - Sotilas.
Miksi hän on täällä?
Jos aikoo tappaa viisi amerikkalaista, jotka uhkaavat vanhaa salaisuutta -
jonkun täytyy varmistaa, että salaisuus on yhä olemassa.
Mitä sinä teet? - Tarkistan yhden asian.
Se, mitä sääasemalta löytyi... - Oliko se miehen kieli?
Kuinka se joutui asematorniin?
Mies on päästänyt jotain ulos. - Siksi ovi oli auki.
Niille on ehkä tehty kokeita. Sellaista tehtiin paljon siihen aikaan.
Hyvä Luoja. Katso luodinreikiä.
Paikka on ollut teloituskammio.
Holly, mikä tuo on?
Näyttää lokikirjassa mainitulta sotilaalta.
En ymmärrä. - Luurangot eivät näytä normaaleilta.
Ehkä mies päästi ulos tällaisen.
Mikä tuo oli?
Odota. Tuo ovi ei ollut auki äsken.
Mikä tuo ääni oli? - Ole varovainen.
Mikä se oli? JP?
Voi Luoja...
Täällä on jokin.
Voi ei. - Hyvä Luoja.
Onko tuo verta? - Meidän on päästävä pois täältä.
Mikä tuo on? - Jokin lamppu varmaan.
Tarkoitan esinettä sen alla.
Se on samanlainen kamera kuin tämä. - Katso, mitä se sisältää.
Täällä ei saa kuvata. - Sano se kameralle.
Kylmä sota on ohi.
Kelaa eteenpäin.
Pysäytä. - Katso, mitä se sisältää.
Täällä ei saa kuvata. - Sano se kameralle.
Voi paska...
Tämä on mahdotonta. - Ei välttämättä.
Eldridge-alus oli määrä teleportoida Philadelphiasta Norfolkiin.
Mitä sitten?
Aluksen oli määrä saapua Norfolkiin 10 minuuttia ennen lähtöään.
Puhutko nyt aikakoneesta?
Huipputiedemiehet, maamme hallitus, Venäjän hallitus...
Kukaan ei tiennyt seurauksia. Kyseessä oli arvaamaton voima.
Kaikki kokeet lopetettiin.
Kaikki alukselta selvinneet miehistön jäsenet tulivat hulluiksi.
Osa heistä koki mutaation.
Ihmisen ei kuulu tehdä tällaista.
JP!
Tule, Jensen! Juokse!
JP!
Mitä sinä teet? Tule tänne!
Mihin ne katosivat? - Ne tulivat hakemaan minua.
Ryhdistäydy, tai ne saavat sinut.
JP!
Oliot ovat katolla.
Voi hyvä Luoja.
Varo, se on tuolla.
Mihin se meni? - En tiedä. Hae JP.
JP!
Ajan olion pois ovelta. Juokse heti kun voit.
Juokse. Varo! - Tule!
Tännepäin! - Olen takanasi. Juokse!
Tännepäin!
Holly!
Pian nyt.
Miksi oliot päästivät meidät pakoon? - En tiedä. Meitä odotti varma kuolema.
Mikä hitto tuo on? - Se näyttää jättifossiililta.
Mitä oliot tekevät? - Ne odottavat meitä.
Lupasin hakea JP:n. - Näit, mitä hänelle tehtiin.
Meille käy samoin, jos avaamme oven. Olemme ansassa.
Oliot halusivat meidän tulevan tänne.
Holly, näitkö tuon? - Näin.
Tee sama uudelleen.
Kuvasithan tuon? - Kuvasin.
Tiesin sen.
Kyse on teleportaatiosta. Oliot katoavat ja ilmestyvät oudosti.
Ne osaavat teleportoitua, mutta eivät ovien kautta.
Siksi ovet lukitaan ulkopuolelta.
Olioiden ja tämän paikan välillä on oltava jokin yhteys.
Oliot ovat tulleet tämän seinän kautta. - Järkevä selitys.
Paikka on kuin jättimäinen madonreikä.
Se on siirtoväline.
Kuinka se on syntynyt? - En tiedä.
Alya kertoi, että mansit ovat asuneet alueella tuhansia vuosia.
Nämä luolapiirrokset ovat varmasti mansien tekemiä.
Rakensivatko he teleportin? - En tiedä.
Ehkä he vain löysivät sen. Teleportti voi olla avaruustekniikkaa.
Entä jos vastaavia teleportteja on maailmassa enemmänkin?
Olioiden teleportaatio voi selittää useita mysteerejä:
Eldridge, Point Pleasantin "Koimies"... Vastaavia voi olla muitakin.
Taskulamppu sammui.
Jensen, en näe mitään. - Ei hätää. Tartu käteeni.
Olemme ovella. Istutaan varovasti.
Se tapahtui. - Mikä?
Avasin oven ja pimeys seurasi minua, aivan kuten unessani.
Se oli vain pahaa unta.
Emme pääse ikinä ulos täältä.
Kuvaako kamera? Näen valon. - Kuvaa.
Miksi?
Minulla on idea. - Jätkänshakki kuluttaa vain akkua.
Teleportti.
Sotketaanko tila-aikajatkumoa ja hävitetään piskuiset aivomme?
Sitä juuri suunnittelin.
Teleportissa ei ole ohjaimia eikä painikkeita.
Se vie joko tiettyyn paikkaan tai mihin tahansa.
Mihin tahansako? - Muuta selitystä en keksi.
Paikka täytyy kuvitella selvästi mielessään.
Jos keskitymme johonkin tiettyyn paikkaan, pääsemme sinne.
Uskotko, että se käy niin helposti? - Kyllä.
Emmekö sulaudu vuoreen?
En tiedä. Toivottavasti emme.
Me kuolemme tänne, Jensen.
Voimme yrittää tätä tai antautua olioille.
Hyvä on. Mitä teemme?
Tämä on enimmäkseen arvailua.
Paikan pitää olla tuoreessa muistissa.
Ajattele lähellä olevaa paikkaa, jonka näet selvästi.
Vuoren rinne ulkopuolella.
Bunkkerin ulkopuolellako? - Sen muistamme parhaiten.
Ovi on lukossa, joten sen pitäisi suojella meitä olioilta.
Hyvä on.
Minua pelottaa.
"Kaikki on hyvin. Kaikkien on tehtävä kuten hän."
Mistä tuo on peräisin? - "Teurastamo 5:stä".
En ole lukenut sitä.
Älä päästä irti.
Valik! - Luulin, että olimme löytäneet kaikki.
Perääntykää! - Haluamme vain auttaa.
Kaikki on kunnossa. Armeija on eristänyt alueen -
kunnes tapaus saadaan selvitettyä.
Palatkaa kaupunkiin kuten muutkin.
Mitä te teette?
Tule, Alya. - Kuuntele miestä. Tilanne on hallinnassa.
Ette edes tiedä, keitä uhrit ovat.
Vasemmalle.
Lepo.
Mitä te teette? - Viemme heidät muiden luo.
Ei. Tohtori Miktenko tutkii uhrit. Pitäkää heidät erillään muista.
Miksi? He olivat muiden seurassa. - Pitäkää kiirettä!
Katsokaa vaatteita. En ole nähnyt vastaavaa.
Siirtäkää heidät välittömästi.
Ripustakaa mies tänne.
Keitä he ovat? - Djatlovin retkikuntaa varmaan.
Heidän ei olisi pitänyt tulla tänne. - Sulkekaa ovi, niin pääsemme täältä.
Vihaan tätä paikkaa. Minua puistattaa.
Vielä tänäkään päivänä ei tiedetä, mitä Djatlovin ryhmälle tapahtui.
Jotkut uskovat, että vastaukset löytyvät vielä vuorten kätköistä.
Suomennos: Tiina Häkkinen www.undertext.com